Åh gud.
- Godmorgen, skønne. - Hvad laver jeg? Jeg er gift.
Jeg ved det. Men du er hos mig nu, og jeg holder af dig.
Vi har haft en oplevelse sammen, som var... fortryllende.
Og det forandrede noget.
Det betød også meget for mig, men jeg har alligevel ring på.
Jeg har det ikke fortryllende.
Jeg føler mig bare som en slange.
Som jordens værste kryb. Jeg må finde Sam.
Hvad mener du? Du siger det ikke. Det er for skørt.
Jeg ved ikke... Nej. Måske.
Jeg vil være sammen med hende. Jeg må finde hende i San Diego.
- Hvor er min skjorte? - Den har jeg på.
Du gav mig den, da jeg frøs. Vil du have den?
Jeg skal have den nu. Tag den af ude på badeværelset.
Billy, jeg gør præcis, som du siger, men som din ven...
Du bør nok være forsigtig.
- Lad, som om det aldrig er sket. - Aha.
Jeg vil ikke mindes det her som noget slemt. Lov mig den ene ting.
Det er vores minde. Et godt et.
Og kun vores.
- Okay. - Ja, det er nok bedst.
Det ved jeg, det er.
Når du er vågnet, er der røræg med smøreost og purløg.
Ristet flutes, jordbær og alt, hvad du kan ønske dig.
- Lige der på vognen. - Jeg har alt, hvad jeg vil have.
Jeg kan knap vente, til du er Mrs Jeff Baylor.
- Det ved jeg nu ikke... - Sam, hvad er der?
- Ikke noget. Jeg er bare sulten. - Sam...
Jeg må ringe til Billy og høre, hvordan prisoverrækkelsen gik.
Jeg vil ikke ødelægge det hele, men jeg har følelser. Jeg elsker dig.
Det ved du godt, ikke?
Jeg har aldrig elsket nogen så højt.
I lige måde.
Vi er her ikke, men læg en besked, så ringer Sam eller Billy tilbage.
Hej, det er mig. Jeg ville bare høre, hvordan det gik i går.
Men vi må vel tales ved på arbejdet.
Jeg tog forbi dig i morges, men du var allerede gået.
- Du starter frygteligt tidligt. - Det er min egen sag.
Du kan ikke undgå mig for evigt. Vi er gift.
- Og det er især ubehageligt for dig. - Nej. Vi hører sammen.
- Du kan ikke se, hvem jeg er. - Jo, det kan jeg.
Du er en intelligent, smuk kvinde med skyldfølelser.
Du sagde selv, det var min skyld!
Jeg falder ikke for din nye replik. Savner du et knald?
Du ved, det ikke er sådan.
Jeg fandt endelig ud af, hvem jeg er, og nu ser jeg folk i et andet lys.
- Vær sød at gå. - Nej. Vi må ses igen.
- Skal jeg kalde på vagten? - Bare én aften i jazzklubben.
Så vi kan mindes, hvad vi betød for hinanden.
- Går du, hvis jeg siger ja? - Lov mig det.
Jeg lover det. Skrid så.
- Det bliver hyggeligt. - Nu!
Godmorgen, Billy. Du har vist haft en hård nat.
- Jennifer? Kommer du hjem nu? - Jeg vil ikke tale om det, Megan.
- Godt, hvad foregår der? - Ikke et ord til nogen. Er du med?
Ja.
- Jeg lover dig det. Nå? - Det er kompliceret.
Alt er kompliceret.
- Du så Billy komme hjem... og mig. - Ja.
I går aftes var vi til noget sammen...
... og så var jeg i seng med ham. Vi elskede på et hotel.
Han er gift med min veninde. Hun er nok ikke min veninde længere.
Hun stoler på mig, men hvis Billy siger noget, er det noget rod.
- Men det er det jo alligevel, ikke? - Dig og Billy? Jo, det kan man sige.
Jeg har været det igennem.
Det sidste, du skulle ønske dig, er at blive nogens elskerinde.
Se på det som et togsammenstød. Gå. Og hold dig væk.
Men jeg elsker ham... meget højere, end Sam gør.
- Det kan du ikke vide. - Jo, det kan jeg.
Jeg ved, hvad jeg føler for Billy...
Sam kan umuligt føle det samme for ham.
- Det var godt, du var hjemme. - Hej, Sam.
- Gik det godt? - Ja. Hvordan gik middagen?
- Hvad? - Vandt vi?
- Ja, det gjorde I. - Skønt! Hvor er det skønt!
Vi må fejre Billy på en eller måde.
Du burde også komme. Du tog jo faktisk min plads i går.
- Ja, jeg tog faktisk din plads. - Ja. Vi ses snart. Hej.
Du kan måske aldrig tage hendes plads.
Man ved aldrig, Megan. Den slags sker.
Taylor, jeg redder gerne dit liv, men jeg har ikke brug for en slof.
Så pak dine problemer og se og kom ud.
Det ville jeg gerne. Du har været en elendig vært.
Men jeg er stadig omtåget efter hjernerystelsen.
Du joggede på stranden i går.
Ja, jeg havde det lidt bedre. Jeg frygter, at Nick er her endnu.
Han kan nemt finde mig og forsøge at myrde mig igen.
Hvad skal jeg gøre ved det? Det er din mordhistorie.
Jeg har mit eget rod. Jeg har været gift flere gange end kong Fahd.
Min praksis er ved at smuldre. Tager jeg ikke derned nu -
- forsvinder de få patienter, jeg har, og så kommer jeg aldrig videre.
Jeg ved, at det meste... Okay, alt det, der er sket, er min skyld.
Og jeg har fortjent at lide lidt for det.
Men du kan ikke sende mig i favnen på en gal, professionel morder.
Jeg giver dig nummeret på Nicks motel.
Du skal se dig omkring. Også i området.
Er Nick der ikke, skal jeg nok forsvinde. Ikke?
Så skidt. Jeg må finde en, der kan arbejde på klinikken for mig.
- Tak, Michael. Du redder mit liv. - Jeg gør det kun for at få dig ud.
- Burns og Cooper. - Tænk, at min praksis hedder det.
- Michael, hvad vil du? - Gør mig en tjeneste.
- Det er forkert nummer. - Det er vigtigt. Du lægger ikke på.
- Du må tage over til min praksis... - Jeg har gjort dig en tjeneste.
- Du kom aldrig til mødet med Peter. - Det gik ikke. Det er anderledes nu.
Min praksis er den eneste i området. Den er uundværlig.
Jeg bliver ikke bare væk. Jeg er tilbage som et lyn.
Kom nu, Megan. Folk i kvarteret er afhængige af mig.
- Michael, du bliver ikke bare væk. - Du kan stole på mig denne gang.
Priserne vidner om Billy Campbells gode lederevner.
Amanda har vist vejen, men Billy har givet firmaet prestige.
- Amanda, vil du sige et par ord? - Det tror jeg ikke.
Så lad os høre et par ord fra ham selv.
Han er firmaets nummer to og nummer et i mit liv.
Ikke her foran alle folk.
Peter, hvor var det hyggeligt. Sikken lækker middag.
Jeg er så glad for, at du inviterede mig ud.
Føler du, at du er 17 år igen?
Jeg mente det, jeg sagde forleden. Jeg savner dig som...
- Som hvad? - Jeg ved det ikke.
Som en drunknende mand savner en 60-fods sejlbåd med silkelagner.
- Og god musik, velsmagende vin... - Det er et godt ord.
Velkommen om bord.
- Hej, skat. Tak for hjælpen. - Jeg er ikke din skat.
Jeg blev lidt forsinket, men alt er vist i orden her.
Ja, for Megan kaldte en kompetent læge ind.
- Du arbejder ikke her. Jeg afgør... - Vi var ved at drukne i patienter.
Der er en influenza-epidemi. Gudskelov, at Coop hjalp til.
Du skal ikke forvente at få løn for det.
Jeg forstår ikke, hvorfor denne fine kvinde bliver ved med at redde dig.
Du er det værste menneske, jeg nogensinde har mødt.
Så skrid, før jeg smider dig ud med affaldet.
- Udmærket. - Ved du hvad? Vi går nu.
Megan, lad den stivnakke skride. Jeg inviterer dig ud og få en drink.
- Det er næppe passende. - Svaret er nej. Er du med?
- Svaret er nej resten af dit liv. - Din kæreste virker ude af balance.
Det er enkelt, Megan. Hvis ikke du skiller dig af med det skidt...
... så ved jeg ikke, hvad der sker med os.
- Hvad så med den drink? - Du er jo syg, Michael.
Beslutsom, hedder det.
- Er Amanda stadig ikke kommet? - Du spurgte for to minutter siden.
Hun lovede at komme.
Glem Amanda og mor dig. Det går så godt i aften.
Jeg prøver at ringe til hende igen.
- Det er Kyle. Er Amanda der? - Hej, Kyle. Vi arbejder over her.
Hun gik lige. Hun havde et møde med en repræsentant.
- Du kan ikke lyve. Hun er der. - Nej. Det lover jeg.
Sig til hende, jeg hele tiden har vidst, at hun løj.
- Så I har problemer? - Glem det. Vi skal videre.
Han sagde, han vidste, at du løj. Han lød såret. Hvad sker der?
- Jeg har ombestemt mig. Tag hjem. - Kom nu. Vi er venner.
Jeg har ingen venner længere. Du skal ikke snage i mit liv.
Har du ikke nok i din affære og dine egne løgne?
- Tænk, hvis folk fandt ud af det. - Truer du mig?
Det er bare et venskabeligt råd.
- Sådan skal det være. - Hvor skønt at vågne op med dig.
Åh gud! Jeg kommer for sent.
- Se mit jakkesæt! - Det var sjovt nok at krølle det.
Det var dybt, himmelsk og livsbekræftende -
- men nu kalder virkeligheden.
- At det var sjovt havde været nok. - Jeg må skynde mig hjem og skifte.
Kør forsigtigt. Jeg vil have dig hel tilbage.
- Ægte kærlighed ved morgengry. - Ja... Godmorgen.
- Vi har noget forretning at tale om. - Jeg må hellere gå.
- Ring til mig på kontoret. - Hvor hyggeligt.
Du flytter ikke ind. Hunde er ikke velkomne her.
- Stiligt, Amanda. - Hvem jeg har boende er min sag.
Bare jeg slipper for synet af ham.
- Motion? Det er et godt tegn. - Nej, jeg torturerer bare mig selv.
Hvis du ville sige noget med at blive væk, så lykkedes det.
Men der er noget, du må forstå.
Uanset hvor meget du sårer mig og prøver at gemme dig for mig -
- så er vi gift for evigt, og det kan du ikke lave om på.
Det skal du ikke være så sikker på.
Kære kontorchef. Som din arbejdsgiver og læge -
- for ikke at glemme kæreste, vil jeg gerne udbringe en skål -
- for den smukkeste, varmeste og mest forstående kvinde i verden.
- Det er dig. - Det er ikke engang frokosttid.
Hvad sker der?
Som bedstemor altid sagde: Klokken er altid over fem et sted -
- så det er aldrig for tidligt at drikke cocktails.
- Vi har kommet sammen et halvt år. - Nej, kun fire og en halv måned.
Så hvad handler det her om?
Du har ikke sagt noget om mit lille anfald i Michaels praksis.
Han går også mig på nerverne.
Nej, det er mere end det. Jeg elsker dig, Megan.
Jeg går amok, når jeg ser, at han prøver at få dig tilbage.
Men jeg burde ikke flippe sådan ud. Og så stivnede du, da vi så Lexi.
- Jeg er bare lidt jaloux. - Det er jo det, jeg mener.
- Vore gamle forhold spøger overalt. - Det kan vi ikke gøre noget ved.
Jeg arbejder faktisk på noget, der kan få det til at gå i orden.
Jeg siger det, når jeg ved noget mere.
Har du tænkt dig at myrde dem?
Ideen strejfede mig, men det er noget rod.
Skål for dig...
... vores fremtid og mit løfte om ikke mere at være en hidsig idiot.
Du er ikke nogen idiot. Du er skøn. Helt igennem skøn.
Jeg kunne se i Megans øjne, hun stadig har de følelser for mig.
Det eneste, Megan muligvis føler for dig, er afsky.
- Hvornår lader du hende være? - Aldrig. Vi har et kærlighedsbånd.
- Det er du for ung til at forstå. - Jeg er mere moden, end du er.
- Hej, veninde. Hvad vil du have? - En dobbelt gin.
- Er vi lidt utilpas? - Ja, løgnen er blevet alt for tyk.
Alt er pludselig så kompliceret og skræmmende.
- Hvad mener du? - Jeg føler mig som en skid.
Jeg er min mand utro med en, som også vil være min mand.
Han friede til mig, Jen. Jeg er på randen af selvmord.
- Mente han det? - Absolut.
Jeg skal være hans Mrs Baylor. Jeg er så splittet.
Jeg elsker Jeff, og jeg elsker Billy.
Jeg føler skyld. Jeg flygter fra et ægteskab, som jeg prøver at redde.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. Hvad skal jeg gøre?
- Vil du virkelig høre min mening? - Ja. Det var derfor, jeg kom.
Det er på tide, at du vælger.
Selvom Billy ikke ved, hvad der sker, så må han vide, at den er gal.
Jeg vil hverken såre Billy eller Jeff.
Det holder du kun op med ved at forlade ham.
- Hvad mener du? - Du vil høre min mening.
Du burde gå fra Billy. Det er det bedste for jer begge to.
Kom så, Jen. Du har bestillinger.
Har du set Taylor? Jeg har ringet, men hun er forsvundet.
- Det gør livet nemmere. - Det er ikke sjovt. Jeg er urolig.
- Bare rolig. Hun har det fint. - Hvad ved du om det?
Det har hun jo altid. Hun kan passe på sig selv.
Vi ses.
Jeg skal høre mig for. Hun har det sikkert fint.
- Skulle vi ikke ud og spise? - Jeg har en overraskelse til dig.
Du bliver glad. Tro mig.
- Lexi Sterling, velkommen hjem. - Hvad?
I dag har jeg indset, hvad problemet er med os.
Jaså?
Der var dårlig karma i mit gamle hus.
Din lille møglejlighed er ikke dig, så jeg har købt det her til os.
Papirarbejdet gik hurtigt i orden, og bingo...
Nu har vi et stort sted, hvor vi kan starte forfra.
Se udsigten. Du kan se Honolulu.
- Hvor er du tilfreds med dig selv. - Hvorfor ikke? Du kan lide huset.
- Du har ikke engang spurgt mig. - Det var jo en overraskelse.
- Du presser mig til at bo hos dig. - Nej, det er en gave.
Hold op. Jeg var glad, som det var. Glad for min lille møglejlighed.
Glad for, at jeg var begyndt at stole på dig igen.
Men du tænker kun på, hvad Peter vil!
Men Peter får det ikke, som han vil have det denne gang.
Jøsses. Kør mig hjem. Nu!
Ja, det skal jeg nok ordne. Det ser jeg frem til.
Ja. Hej.
Hvad griner du ad? Hvad skal det smørrede grin betyde?
- Jeg kan nok fortælle dig det nu. - Det må du hellere.
Jeg er en ud af 12 læger her i landet -
- som har chancen for at få et job på Hutchinshospitalet i Philadelphia.
- Er det gode nyheder? - Det er fantastisk!
Det er et førende forskningsinstitut!
Klarer jeg samtalen her, skal vi til Philadelphia til den sidste samtale.
Vent nu. Vi har aldrig talt om Philadelphia.
Det gør vi nu. Vi slipper for vores gamle forhold, der spøger -
- og jalousianfaldene.
Vi efterlader alle de her galninge, så de kan genere hinanden.
Så du har altså planlagt det her et stykke tid, ikke?
Jo, jeg har søgt job i flere uger.
En forskerstilling. Med dig ved min side...
... hundredvis af kilometer herfra. Det er jo en drøm.
Synes du ikke? Hvad synes du?
At du er en dygtig sælger. Og...
Hvis ikke jeg vil flytte... ville du så rejse uden mig?
- Nej, aldrig. - Godt svar.
Må jeg tænke over det?
Ja. Det er slet ikke sikkert. Det kan være vores chance.
Nu er den der måske.
Mario, jeg har lige fået et brev fra Nick. Det er helt vanvittigt.
Kyle, beklager, at Taylor er død. Det var ikke meningen. Nick.
Det er sygt. Selv for en galning som Nick.
Gud. Jeg har ikke set Nick her.
- Det kan ikke passe... - Jeg går til politiet.
- Mario, dagens ret i denne uge... - Taylor, har du det godt?
Selvfølgelig da. Kyle, hvad laver du her?
Jeg fik lige et brev fra Nick, hvor han undskylder, at du er død.
Ved du noget om det?
Din ven Nick har altid ønsket mig død.
Måske er det en drukfantasi. Hvad ved jeg?
Du har været væk i to dage. Hvor har du været?
Jeg var sammen med en god ven. Vi lejede et værelse ved stranden.
Mere vil du nok ikke vide.
Mario og jeg skal arbejde.
Ja... Vi tales ved.
Sam, det er Jeff. Jeg må se dig.
Jeg udtrykte mig klodset, men derfor elsker jeg dig alligevel.
- Det passer ikke så godt lige nu. - Jeg accepterer ikke et nej.
Jeg er bekymret for Sam.
Det meste af hendes arbejde er fint. Det der er en smutter.
Men du taler ikke om hendes arbejde, vel?
Så snart vi blev gift, begyndte vi at fjerne os fra hinanden.
Nu er hun interesseret i mig igen, men det føles ikke ærligt.
- Vi ser knap nok på hinanden. - Det skal du ikke tænke på.
Ægteskabet er også unaturligt. Man bliver født, og man dør alene.
- Hvor kan du sige det? Du er nygift. - Det passer. På mig, i hvert fald.
Glazed Out vil se mig med det samme.
- Du får mit layout i morgen, ikke? - Hvis det er i orden med Billy.
- Det er det da. - Tak. Vi ses senere.
- Hun virker glad over sit møde. - Måske lyver hun. Måske ikke.
Jeg er ligeglad.
Jeg havde glemt, jeg også har et frokostmøde. Vi ses.
Ja ja.
Glem, hvad jeg sagde om ægteskab og alt det.
Men jeg var i San Diego med dig, og jeg ved, hvad vi føler.
Det er stærke følelser. Vi kan ikke bare feje dem væk.
Tro mig, Jeff. Jeg har savnet dig.
Måden du ser på mig på. Dine øjne...
- Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. - Det gør jeg.
Pas på. Vi kan blive set.
Jeg er dødtræt af at passe på.
Så glem dine skyldfølelser og kys mig foran Gud og alle.
Nå, er det dig? Hej.
- Må jeg komme ind? - Vil du have en sandwich?
- Jeg er ved at lave frokost. - Jeg ville høre, hvordan det gik.
- Jeg har det vel fint. - Jeg så dig til festen.
Du virkede lidt ilde til mode. Vores nat sammen på hotellet -
- betød også meget for mig. Ellers havde jeg ikke gjort det.
Jeg holder meget af dig. Det sidste, jeg vil, er at såre dig.
Det ved jeg. Men det er dejligt at høre dig sige det.
Det var bare det, jeg ville sige.
Jeg må hellere gå.
- Undskyld. - Det er i orden.
Jeg...
- Vi tales ved. - Ja... Vi tales ved.
- Hvad laver du her? - Hvad gør du med Christines ting?
- Det kommer ikke dig ved. - Jo, det gør. Ved du hvorfor?
Jeg vil have, at du skal være lykkelig.
Jo mere du drøjer ved Christine, jo mere ulykkelig bliver du.
Du har gjort mig mere ulykkelig end nogen anden, så skrid med dig.
Jeg er ked af alle de ting, jeg har gjort.
Men jeg har forandret mig nu. Du må tro mig.
- Det kommer jeg aldrig til. - Hun har ret. Lad det ligge.
- Endelig en, der forstår det. - Der er noget, du skal forstå.
Vi taler kun om forretning. Gider du godt forlade mit kontor?
Okay. Men jeg elsker dig stadigvæk. Det kan du ikke lave om på.
- Er alt vel? - Ja. Det der brev fra Nick...
- Ja, det var sært. - Svaret må være her et sted.
Jeg ved, der er en forbindelse, men jeg har kun fundet regninger.
- Er hendes motelregning der? - Ja.
- Hvis hun ringede fra motellet... - Så står numrene der.
Det er jazzklubben. Det er mit nummer. Taylor?
- Hvem er det? - Det skal vi finde ud af.
- Hej. Hvor ligger motellet? - Krydset mellem Sunset og Gower.
Et motel på Sunset... Bor der en Nick Reardon?
- Det gjorde der. - Så han tjekkede ud? Aha. Tak.
Så Nick har været her.
Jeg ved ikke hvorfor, men det skal jeg nok finde ud af. Tak.
- Sikken morgen, hvad? - Michael, hvad laver du her?
Det var sådan, vi mødtes. Da vi joggede på stranden.
Det her er ikke stranden, og jeg nød at være alene, så smut.
Først må du dementere et rygte, jeg har hørt.
- Så du har hørt om Philadelphia? - Megan, du får ikke lov at flytte.
Jeg er fra østkysten. Du vil hade det.
Du er til det varme vejr. Solskin og blå himmel.
Håbet om en dag at blive genforenet med din eksmand, som elsker dig.
Coop udnytter dig bare.
Jeg sagde til Jennifer, at jeg overvejede det.
Hvad jeg beslutter har intet med dig at gøre overhovedet.
Du tænker så meget på dig selv, at ingen anden behøver gøre det.
- Men du elsker mig. - Nej, Michael. Det gør jeg ikke.
Vil du påstå, at du ikke følte noget?
Ingenting. Men tak, fordi du hjalp mig med at beslutte mig.
Godmorgen, lækre. Det er telefonvækningen.
Sikken overraskelse, forleden aften taget i betragtning.
Ja. Undskyld.
Jeg har været oppe hele natten, og jeg kan kun sige -
- at alt det rod med min far og Amanda stadig nager mig.
I mit eget hoved. Jeg er nok lidt for følsom.
Lidt? Jeg prøvede bare at gøre dig glad.
Jeg ved det godt. Men, Peter...
Jeg vil kunne stole på dig igen. Det ønsker jeg virkelig.
Jeg vil gøre det godt igen, så må jeg lave mad til dig i aften?
- Jeg kan ikke lide at være der. - I mit nye hus...
Skal vi sige klokken syv?
Så kan vi tale om, hvor jeg skal bo over desserten. Okay?
- Ja, okay. - Vi ses.
- Taylor, luk op! - Hej. Kom ind.
Jeg ser tv. Dommeren flår en fyr, der har snydt sin mor.
Jeg har snuset lidt rundt, og ved du, hvad jeg opdagede?
- En ny måde at knuse mit hjerte på? - Jeg har været på et motel.
Det viste sig, at Nick har boet der et godt stykke tid.
Han var i kontakt med Christine. Det ved du vel ikke noget om, vel?
- Jeg er lige så chokeret, som du er. - Chokeret, hvad?
Du ved, forbløffet, overrasket.
Bare jeg kunne hjælpe dig, men jeg ved ikke mere, end du gør.
Det håber jeg heller ikke. For din egen skyld.
- Hej. Har du tid lidt? - Måske. Hvad drejer det sig om?
Jeg har brug for en at tale med, og vi er jo gamle venner.
Venner? Du gik for vidt, da du kaldte mig en hund. Ligner jeg en hund?
Nej. Jeg ved, at jeg vrissede ad dig.
Jeg har vrisset ad alle. Også Kyle. Især Kyle.
Det føles, som om jeg har en gift i mig.
Sådan har jeg aldrig haft det. Når jeg ser i spejlet, skal jeg kaste op.
Jeg kan ikke holde ud at leve. Vil du skrive en recept eller...?
Du har ikke brug for piller. Du skal takle dine problemer.
Du må ringe til Kyle og få talt ud.
Det kan jeg ikke. Det er ødelagt. Jeg kan ikke møde ham.
Jeg ved, at jeg har været svær, men i bund og grund er vi venner.
Jeg har virkelig brug for din hjælp i aften.
Vil du ikke nok? Hvad?
Jo. Selvfølgelig.
Jeg skal lige ringe.
Hej, er det dig?
- Hvor langt er du kommet? - Jeg er stadig i min praksis.
Jeg kommer nok ikke og spiser. Amanda kom. Hun har problemer.
- Lexi? - Ja, okay. Det er i orden.
Det er jeg ked af. Vi kan gøre det i morgen, ikke?
Måske. Der er noget, der brænder på. Jeg løber.
- Hej, Michael. Hvordan går det? - Alle tiders.
Alle de penge, jeg ikke har. Jeg er helt til hundene.
Det er jeg ked af at høre.
- Leder du efter et gemmested igen? - Nej.
Du er den eneste, jeg kan tale ærligt med, og det har jeg brug for.
Men du har vist selv problemer.
- Dine er mere interessante. Fyr løs. - Jeg er bange.
Kyle ved, Nick var her, og at han var i kontakt med Christine.
Ja. Han er ved at finde ud af alt. Hvad gør jeg så?
Hvad tror du? Benægt det.
Har han beviser, benægt det.
Tager han dig på fersk gerning, benægt det.
Hvis paven så dig gøre det, benægt det.
- Er det så let? - Nej, Taylor. Det er svært.
Men benægtelse er det eneste forsvar, der virker.
Jeg har prøvet alt andet. Halve sandheder, bortforklaringer.
Alt sådan noget bliver afsløret.
- Du har nok ret. - Selvfølgelig. En burrito?
- Engangstallerkerne står lige der. - Tak.
Folk som os bliver altid forfordelt.
Men det bliver anderledes. Alle får en chance.
Du inspirerer mig, Michael. Er du klar over det?
Jeg er virkelig taknemmelig, Peter.
Vi kom her tit, da vi var gift. Sådan er det jo ikke mere...
... men jeg kan tale med dig. Jeg har brug for en ven lige nu.
Ja. Amanda, jeg har altid holdt af dig.
Og skal jeg være ærlig, har jeg ofte givet dig førsteprioritet.
- Det behøver du ikke gøre. - Nej. Det er forkert.
For jeg sårer en, som jeg elsker højt.
- Nej, vent! - Hør, Amanda. Jeg beklager.
Jeg hjælper dig gerne, men ikke på Lexis bekostning.
Jeg beklager.
Jeg elsker dig!
Når man elsker nogen, bør de komme først. Synes du ikke?
- Jo, det gør jeg. - Jeg glæder mig til den middag.
Middagen må vente.
Åh Peter...
Tekster: Heidi Kelman Christensen Subtitling International 1998